Subtitles downloaded from Podnapisi.NET
- Totul gata? - Oui, monsieur. - Ai instructiunile?
Totul e în regulă, dnă Ho?
Cina e gata la 7:30.
- Bună seara. - Nu stiu dacă...
Esti asteptat, colonele. Pot să-ti iau haina?
- Colonelul Mustard, nu? - Nu, nu asa mă cheamă.
În seara asta, de dragul stăpânului meu, poti folosi un pseudonim.
- Si tu cine esti, dle? - Wadsworth, dle. Majordomul.
Yvette, dă-i colonelului orice îti cere.
Cu anumite limite, evident.
Wadsworth, mă...
Intră, doamnă. Esti asteptată.
- Stii cine sunt? - Esti cunoscută drept dna White.
Da, asa figura în scrisoare. Dar de ce?
Permiteti să vă fac cunostintă? Dnă White, ea e Yvette, servitoarea.
Văd că vă cunoasteti.
- Bună. - Bună.
- Vrei o mână de ajutor? - Da, te rog!
- Mersi. Întârzii la cină, sunt invitată. - Si eu. Unde te duci?
la să vedem... Hill House, lângă soseaua 41.
Stai putin. Acolo mă duc si eu. Si eu am o scrisoare ca asta.
- Iar ea e dna Peacock. - Ce mai faci?
Yvette, vezi să fie gata cina imediat ce sosesc toti invitatii.
- Aici locuieste dl Boddy? - Trebuie să fii dl Green.
Stai jos!
Nu... Nu tu, domnule.
Ar trebui să fie prin zonă.
Aici trebuie să fie.
- De ce s-a oprit masina? - S-a speriat.
Ce loc înfricosător!
Dl profesor Plum! Dra Scarlet!
- Nu stiam că vă cunoasteti. - Nu ne cunosteam.
Pot să vi-i prezint pe profesorul Plum si dra Scarlet?
Fiecăruia v-a fost dat un pseudonim.
Nimănui de fată nu i se spune pe numele adevărat.
Aha, cina.
Îmi pare rău. Sunt cam neîndemânatic.
Vă veti găsi numele lângă locurile voastre. Vă rog să luati loc.
- Tu aici stai? - Nu, dle. Eu sunt majordomul.
- Cu ce te ocupi exact? - Majordomez, dle.
Majordomul e sef la bucătărie si în sala de mese. Fac ordine.
Ce e toată asta, o petrecere?
Noi nu ne întrebăm, facem doar ce ni se spune si murim.
- Murim? - Un citat din Tennyson, domnule.
Prefer Kipling, "Femelele unei specii sunt mai mortale decât masculii."
- Îti place Kipling? - Nu fac nazuri la mâncare.
Supă.
- Pentru gazda noastră? - Invitatul al saptelea, dl Boddy.
- Credeam că dl Boddy e gazda. - Si eu am crezut la fel.
Ei, cine e gazda, dle Wadsworth?
- Vreau să încep. - Asteaptă-l pe celălalt invitat.
- Îi pun deoparte ceva cald. - La ce te gândesti?
Păi, cineva trebuie să spargă gheata, de ce nu eu?
Sunt amfitrioană, o cere serviciul sotului.
Când noii prieteni abia s-au cunoscut e greu,
asa că sunt gata să fac primul pas.
Habar n-am de ce sunt aici, ce-i cu locul ăsta,
dar sunt hotărâtă să mă distrez. Sunt foarte curioasă
iar supa asta e delicioasă, nu?
Faci adesea pe dama de companie pentru sotul tău?
Da, e parte din viată când esti sotia unui...
Am uitat, nu trebuie să spunem cine suntem, desi nu stiu de ce.
- Nu? - Eu stiu cine esti.
- Ne spui? - De unde stii?
Si eu lucrez la Washington.
- Deci esti sotie de politician? Da, sunt.
Haide. Cine e sotul tău?
- Cu ce se ocupă sotul tău? - Cu nimic.
- Stă toată ziua. - Mi se pare o meserie foarte grea.
Îmi pare rău!
- Sunt cam neîndemânatic. - Ai grijă.
Excusez-moi.
- Una din retetele mele favorite. - Stiu, doamnă.
Cu ce te ocupi la Washington, domnule Green?
Haide! Cum să facem cunostintă dacă nu stim nimic despre noi?
Poate că el nu vrea asta.
Nu stiu, dar dacă n-as face eu conversatie
am sta aici într-o tăcere jenată.
- ti-e teamă de tăcere? - Da... Nu... De ce?
Pari să suferi de ceea ce numim "presiunea discursului".
Care "noi"? Esti psihiatru?
Da, stiu câte ceva despre psihiatrie.
- Medic? - Da, dar nu practicant.
Practica face perfectiunea. Bărbatilor le trebuie nitică practică, nu crezi?
- Tu ce faci? - Eu lucrez la Natiunile Unite.
Alt politician!
Lucrez pentru o divizie a ONU, OMS, Organizatia Mondială a Sănătătii.
- Care e domeniul tău? - Planificarea familiei.
- Esti un colonel veritabil? - Da, domnule.
N-o să le spui că si tu locuiesti în Washington DC?
De unde stiai asta? Ne-am cunoscut înainte?
Te-am mai văzut. Poate că tu nu m-ai văzut.
- Si tu locuiesti la Washington? - Sigur că da.
- E cineva care nu stă în Washington? - Eu nu stau acolo.
Dar lucrezi pentru Natiunile Unite, ai un post în guvern.
E vreunul care nu-si câstigă existenta cu un post guvernamental?
Unde e gazda noastră si de ce am fost adusi astăzi aici?
Bună seara. Esti asteptat cu nerăbdare.
- Mă încui? leu eu cheia. - Peste cadavrul meu, dle.
- Pot să-ti iau geanta? - Nu.
- Contine dovezi? - Surprize, asta contine.
Doamnelor si domnilor, vi-l prezint pe domnul Boddy.
- Ei ce caută aici? - Servesc cina.
- la loc, domnule Boddy. - Multumesc.
Nu, poti s-o iei de aici, iubito.
Vreau să stiu ce se petrece. De ce am fost târâti aici?
Păi, cred că fiecare am primit o scrisoare.
Scrisoarea mea zice, "Va fi în beneficiul dvs să fiti prezent,"
"deoarece dl Boddy va pune capăt unei îndelungate, dureroase datorii bănesti."
- Semnează, "Un prieten." - Am primit o scrisoare similară.
- Si noi la fel, nu? - Si eu am primit o scrisoare.
- Nu, Yvette, tocmai am mâncat. - O cunosti?
Ne cunoastem, nu, iubito?
Îmi cer scuze, dar scrisoarea ta era la fel?
- Nu. - Înteleg.
Vă pot tenta pe careva cu fructe sau desert?
Propun să servim cafea si coniac,
cred că gazda noastră necunoscută îsi va dezvălui atunci intentiile.
- Nu e nimeni aici. - Serviti-vă si luati loc.
DESCHIDE DUPĂ CINĂ
Vă deranjează dacă fumez?
Mi s-a spus să vă explic ce aveti cu totii în comun,
sau vrei să faci tu acest lucru, dle Boddy?
- De ce? Stiu cine sunt eu? - Nu cred.
- E o păcăleală. Propun să plecăm. - Nu poti părăsi casa asta!
- Nu? Cine mă va împiedica? - Nu e nici o iesire.
Ferestrele si usile sunt încuiate.
- Scandalos! Nu ne poti încuia aici! - Doamnelor si domnilor!
Înapoi în cameră, vă rog. Vi se va explica totul.
Si tu, domnule Boddy.
Prin partea asta!
- Nu poti iesi pe acolo. - Nu e decât sticlă.
Aveti cu totii ceva în comun. Fiecare sunteti santajati.
Fiecare ati dat bani cuiva care v-a amenintat că spune tot.
Si nici unul nu stiti cine vă santajează.
Te rog! E ridicol. Nimeni nu m-ar putea santaja.
Viata mea e o carte deschisă. Niciodată n-am făcut ceva rău.
Mai vrea cineva să nege?
Cum sunteti toti în aceeasi barcă, nu e o problemă să dezvăluim detalii.
Si asa am fost instruit să fac. Multumesc, Yvette.
- Ne poti scuti de umilinta asta? - Îmi pare rău.
Profesor Plum. Erai profesor de psihiatrie,
ajutând nebuni paranoici, cu porniri criminale, grandomani.
- Acum lucrez la Natiunile Unite. - Ai aceeasi slujbă.
Nu practici medicina.
- l-a fost suspendat dreptul de practică. - De ce? Ce a făcut?
Stii ce n-au voie doctorii să facă cu pacientele? El a făcut-o.
- Ce scârbos! - Faci pe moralista?
Poti justifica mita primită pentru ca sotul tău să voteze cu cei din lobby?
- Consultantă plătită, nimic rău în asta. - Nu, dacă e pe fată.
Dar dacă e vorba de dolari slinosi strecurati în toaleta bărbatilor?
- E de rahat. - Ai fost în toaleta bărbatilor?
- E adevărat? - E o minciună sfruntată.
Sigur că ne bucurăm toti să auzim asta.
Dar ai dat mită timp de peste un an ca să nu scrie ziarele.
Eu sunt santajată pentru ceva ce n-am făcut.
Si eu.
- Eu nu. - Nu?
Sunt santajată, dar eu stiu de ce sunt santajată.
Ce ai făcut?
Conduc o firmă oferind domnilor compania unei tinere domnisoare.
Da?
Care e numărul de telefon?
Stiai de colonel, că lucrează la Washington. E un client?
- Nu! - Am întrebat-o pe dra Scarlet.
- Spune că nu e adevărat. - Nu e.
- Adevărat? - Nu.
- Deci e adevărat! - Negatie dublă!
- Ai fotografii? - Sună ca o confesiune.
Din dubla negatie rezultă o confirmare.
Vrei să mă faci să arăt ca un prost?
- N-ai nevoie de ajutorul meu. - Asa este!
Ce-i asa cumplit că dl colonel a vizitat o casă rău-famată?
- Soldatii fac asta. - Te rog!
Are un post important la Pentagon.
Conduci o masină foarte scumpă pentru un colonel.
Am dat de bani în timpul războiului când mi-am pierdut părintii.
Dnă White, plătesti într-una
de când sotul tău a murit în împrejurări misterioase.
- De ce e amuzant? - De-aia e întins pe spate. În sicriu.
- Nu l-am omorât eu. - Atunci de ce te lasi santajată?
Nu vreau scandal. Am avut o ciocnire foarte umilitoare.
Era dus cu capul. Era un tăcănit.
Nu-i plăcea de mine. M-a amenintat că mă omoară în public.
- De ce să te omoare în public? - A amenintat în public că o omoară.
- A fost ultimul lui cuvânt? - Să fii ucis pare ceva final.
- Totusi, el a murit, nu tu. - Cu ce se ocupa?
Om de stiintă. Fizică nucleară.
Ce fel de om era?
Un optimist stupid. Moartea lui l-a luat complet prin surprindere.
A fost găsit acasă, îi fusese tăiat capul si...
Stiti voi...
- Eu am fost la cinema. - ti-e dor de el?
E viata de după moarte. El a murit, eu am o viată.
- Si primul tău sot a dispărut. - Asta-i era meseria. Era iluzionist.
- Dar n-a mai apărut înapoi. - Nu era un iluzionist foarte bun.
Am ceva de spus.
N-o să astept să mă demaste Wadsworth.
Lucrez la Departamentul de Stat. Si sunt homosexual.
Nu mi-e rusine si nu mă simt vinovat din cauza asta.
Dar trebuie să tin secretul, altfel îmi pierd slujba din motive de securitate.
Multumesc.
Ei bine...
- A mai rămas doar dl Boddy. - Care-i micul tău secret?
Secretul lui? Nu l-ati ghicit? El e cel care vă santajează.
- Ticălosule! - Colonele!
Ridică pumnii!
- Domnilor! - Nu vă puteti bate frumos, n-o faceti.
M-a făcut ticălos.
- Era nevoie de asta, dnă White? - Asteptati! Vine politia.
- O, nu! - Cariera mea e foarte delicată...
Ascultati! Santajul depinde de păstrarea secretului.
Recunoasteti că vă santajează.
Spuneti la politie, e condamnat si totul se termină.
Nu-i asa usor. N-o să spuneti la politie.
O să spun eu. Am dovada iar convorbirea asta e înregistrată.
- Benzile nu se admit în instantă. - Doamnelor si domnilor!
Politia va fi aici în 45 de minute!
Spuneti-le adevărul si domnul Boddy intră după gratii.
- Unde te duci? - Pot să-i ajut să hotărască.
Îmi aduc geanta.
- Cine ghiceste ce e aici? - Dovada împotriva noastră, fireste.
- Stiai că o să ne vezi în seara asta. - Da.
- Ce ti s-a spus? - Că veti discuta micul nostru târg.
Si dacă nu aveam să apar, Wadsworth urma să anunte politia.
Fireste, nu m-am putut abtine să-mi fac aparitia.
Îmi cer scuze.
- Deschideti-le. - De ce nu?
Îmi place să primesc cadouri de la străini.
Un sfesnic? Pentru ce e ăsta?
În mâinile voastre aveti fiecare o armă mortală.
Dacă mă denuntati la politie, se va afla despre voi, veti fi umiliti.
O să am grijă de asta la tribunal.
Dar... dacă unul dintre voi îl ucide pe Wadsworth acum,
n-o să stim decât noi sapte.
El are cheia de la usa principală...
...despre care a spus că nu poate fi deschisă decât peste cadavrul lui.
Propun să-i acceptăm oferta.
Nu evitati prima pagină a ziarelor decât dacă-l omorâti careva pe Wadsworth...
Acum!
- Nu e Wadsworth! - E viu?
Stati deoparte! Lăsati-l să respire. la să văd...
E mort.
- La cine era pistolul? - La mine, dar n-am tras.
Pistolul era la tine. Dacă nu tu ai tras, atunci cine?
Nimeni! Nici o rană! Cineva a însfăcat pistolul si s-a descărcat.
Priviti, glontele a spart vaza aceea de pe polită.
- Scuze. - Îmi cer scuze.
Are dreptate. În perete e o gaură de glonte.
- Cum a murit? - Nu stiu. Nu sunt medic legist.
- L-a ucis unul dintre noi. - Eu nu.
Îmi trebuie ceva de băut.
Poate a fost otrăvit!
Dnă Peacock, te rog. E în regulă.
Nu stim nimic. Stai jos. Stai jos, doamnă...
Eu... trebuia s-o fac să nu mai tipe.
- Dar o fi fost coniacul otrăvit? - Nu...
- Se pare că nu vom sti niciodată. - Decât... Decât dacă moare si ea.
- E încuiată. - Deschide.
- Ucigasul! - tipă?
- Trebuie să fie Yvette. - O, Doamne.
- Esti în viată. - Nu multumită tie.
- M-ai încuiat în cameră cu un asasin! - Asasinul e în cameră?
- Unde? - Unde? Aici!
E în fata noastră, el sau ea. Cum spunea dna White, unul dintre voi e asasinul.
- De unde stii? - Am ascultat.
- Dar de ce tipai aici? - Mi-e foarte frică.
Si eu am băut coniac, mon Dieu. Nu pot sta aici singură.
- Vino cu noi. - Cu asasinul?
Unde-s multi, puterea creste, iubito.
- Nici un indiciu al cauzei mortii? - Nu.
E groaznic. Nu asta am vrut eu. Of, Doamne!
- Nu asta ai vrut tu? - Nu esti tu majordomul?
Sunt majordom, dar nu acela. De fapt, am fost majordomul lui.
Dacă ne-a invitat, de ce a întârziat?
Eu v-am invitat. Eu am scris scrisorile. A fost ideea mea.
la stai putin. Nu înteleg.
De ce ne-ai invitat? ÎI ajutai să ne santajeze?
- Sigur că nu! - Ai face bine să te explici.
Stati jos toti, vă rog.
Când am spus că am fost majordomul lui, era adevărat, dar înselător.
Am fost odată majordomul lui. Dar nu am încetat din cauza mortii lui.
- Când ai încetat să mai fii? - Când sotia mea a decis să-si ia viata.
Si ea era santajată de acest om odios care zace mort.
O ura pe sotia mea din acelasi motiv ca si pe voi.
Credea că sunteti cu totii complet ne-americani.
- Îmi pare rău. - I se părea nelalocul lui
ca un senator să aibă o sotie coruptă, un doctor să profite de paciente,
o sotie să-si emasculeze sotul si... asa mai departe...
E ridicol. De ce nu ne-a dat pe mâna autoritătilor?
A decis să folosească informatia ca să scoată bani - foarte american!
- Care era rolul tău? - Si eu am fost o victimă.
Cel putin, sotia mea. Avea prieteni care erau...
- Socialisti! - Doamne Dumnezeule!
Ei, fiecare greseste.
A amenintat s-o denunte dacă nu-i dă numele prietenilor.
Ea a refuzat, deci el a santajat-o. Nu aveam bani.
Pretul tăcerii lui a fost să lucrăm pe nimic, ca sclavii.
- Ca să scurtez povestea... - Prea târziu!
Sinuciderea sotiei mele mi-a indus o senzatie de injustitie.
Am decis să-l bag pe dl Boddy la închisoare.
A părut calea cea mai potrivită care vă scăpa si pe voi de santaj,
să-i aduc pe toti la un loc, să-l confrunt pe dl Boddy cu crimele sale
si să-l dau pe mâna politiei.
- Deci totul a fost explicat. - Încă nu stim cine l-a omorât.
Trebuie să aflăm înainte să sosească politia.
- Nu poate veni politia aici acum! - Cum stim care dintre voi a făcut-o?
- De ce "care dintre voi"? - N-am fost eu.
Fiecare dintre noi a avut ocazia si motivul.
- Minunat! - Poate n-a fost unul dintre noi.
- Cine altcineva? - Cine mai e aici?
- Bucătăreasa... - Bucătăreasa...
Păi, aici nu e.
Nu eu am făcut-o.
Mă ajută cineva, vă rog? Ajutati-mă, vă rog!
- Nu-l atinge, e probă. - Trebuie să aflăm cine a făcut-o.
- Ar trebui să te explici. - Eu? De ce?
- De ce ar ucide bucătăreasa? - Cina a fost OK.
- Cum poti face glume? - E mecanismul meu de apărare.
Ce mai apărare! Dacă eram asasinul, pe tine te-as ucide următoarea.
Am spus "dacă"...!
- Ea este singura asasină mărturisită. - N-am recunoscut nimic.
- Câti soti ai avut? - Ai mei?
- Ai tăi. - Cinci, doar cinci.
Sotii sunt ca batistele de hârtie, rezistenti si de unică folosintă.
l-ai atras cum atrage păianjenul mustele.
- Acolo sunt bărbatii mai vulnerabili. - Asa este.
Dacă nu tu, atunci cine? Cine a avut pumnalul? Dnă Peacock!
- L-am lăsat jos, în birou. - Când?
Nu stiu... Înainte să lesin, după ce am lesinat.
Dar oricare dintre voi l-ar fi putut lua.
Propun să ducem corpul bucătăresei în birou.
- De ce? - Sunt majordomul. Bucătăria stă curată.
Priviti! Corpul a dispărut!
- La ce vă holbati? Cine e acolo? - Nimeni.
- Cum adică? - Corpul dlui Boddy a dispărut.
Poate nu era mort. Trebuia să ne asigurăm.
- Tăindu-i capul? - Ei poftim!
- Unde e? - Trebuie să-l căutăm.
Ei bine...
- Nu se poate să fie mort. - Era. Cel putin, asa am crezut.
- Care e diferenta? - Pentru el e o mare diferentă.
- Poate există viată după moarte. - La fel de probabil ca sexul după mariaj.
- Poate dl Boddy a ucis bucătăreasa! - Da!
Cum?
Dacă-mi permiteti... E o toaletă a fetelor?
- Oui, oui, madame. - Nu, vreau doar să-mi pudrez nasul.
Ce-s astea?
- Negativele la care se referea colonelul. - Doamne!
- Intentionai să-l santajezi? - Sigur că nu!
Vroiam să i le dau colonelului după demascarea dlui Boddy.
Foarte drăgut! Vrei să le vezi? Te-ar putea soca.
- Nu, sunt o doamnă. - Atunci de unde stii cum sunt?
- Cum sunt? - Dă-mi-le înapoi.
- Contin ceva ce mă priveste si pe mine. - la să văd.
- Nimeni nu poate sta în pozitia asta. - Ba se poate. Să-ti arăt.
Jos de pe mine!
Domnul Boddy! O atacă.
- Nu, e mort. - Domnul Boddy, mort? Iarăsi?!
- Of, Doamne! - Lesină.
- Prindeti-o! - O prind eu. Cazi în bratele mele.
- Îmi pare rău. - Ai sânge pe mâini.
Nu eu am făcut-o!
Are răni noi.
Acum e mort. De ce l-o fi ucis de două ori?
- Nu era necesar. - Numim asta "crimă exagerată".
- Psihoză. - Sau poate nu era mort.
- Si ce? - Asta trebuie să aflăm noi.
- Cine l-a ucis, unde si cu ce. - Nu e nevoie să strigi.
Nu strig!
Bine, o fac. Strig, strig...
OK, pune cadavrele pe canapea.
Doamnele mai întâi.
- Să nu ajungă sânge pe sofa. - Pumnalul îi va intra mai adânc în spate.
Lăsati-o într-o parte, peste brat.
Acum domnul Boddy.
Gata...
- Un pic mai sus. - Poftim.
Acum... Cine...
- Cine a avut sfesnicul? - tie ti-a fost dat.
L-am scăpat pe jos. Putea să-l ia oricine.
Avem toate armele astea, pistolul, funia, cheia franceză, teava de plumb.
Să le încuiem pe toate în dulap. E un ucigas maniac prin preajmă.
- Foarte întelept. - O idee bună.
- De ce pui cheia în buzunar? - Să fie în sigurantă.
Asta înseamnă că tu poti descuia. Dacă tu esti criminalul?
- Nu sunt eu. Dacă esti tu?
Trebuie să stea undeva. Eu stiu că sunt sigur.
Noi nu stim asta!
- Am o idee. O aruncăm. - Bună idee.
- Minunat. - E cel mai bine.
Scuze...
Scuze... Te putem ajuta cu ceva?
N-am vrut să deranjez pe toti din casă.
Mi s-a stricat masina si as avea nevoie să dau un telefon.
Doar o clipă.
Foarte bine, domnule. Doriti să intrati?
- Ei bine, unde e? - Corpul?
- Telefonul. Corpul? - Nici un corp. Nu e nimeni în birou.
- Nu! - Dar e un telefon în salon.
Multumesc.
- Când ai terminat, asteaptă aici. - Sigur că da.
- Unde e cheia? - Cheia dulapului cu arme.
- Tot mai vreti s-o arunc? - Da!
Ei bine... Si acum?
- Wadsworth, dă-mi drumul. - Nu, trebuie să aflăm autorul.
- Dacă pleci, zic că i-ai ucis pe amândoi. - Si eu.
O să te fac să regreti asta, într-o zi când suntem singuri.
Nici un bărbat normal n-ar sta singur cu tine.
- As bea ceva. - Si eu.
Verificam doar... Două cadavre, totul e în regulă.
- Mai vrea cineva whisky? - Da.
Bine, uitati. Atentie, toată lumea.
Am dreptate că nu mai e nimeni aici?
- Nu. - Mai e cineva.
- Nu, am zis nu, adică da. - Nu adică da?
Vreau un răspuns direct. Mai e cineva? Da sau nu?
- Nu. - Nu, este, sau nu, nu este?
- Da. - Vă rog!
N-ar trebui să scăpăm de tipul ăsta înainte să afle ce se petrece?
- Nu-l putem da afară. - Dacă rămâne, intră la bănuieli.
- Dacă pleacă, intră la bănuieli. - Eu as face-o.
Cui îi pasă? Să stea încuiat încă o jumătate de oră.
Până atunci vine politia, iar în birou sunt două cadavre.
Nu e limpede dacă mai este cineva aici.
- Nu este. - Limpede sau altcineva?
- Oricare. Sau ambele. - Dă-mi un răspuns clar.
- Sigur. Întrebarea? - Mai e cineva aici?
- Nu! - Asa zice el. Dar oare el stie?
Propun să lucrăm ca la armată. Ne despărtim si controlăm casa.
- Să ne despărtim?! - Da.
Avem foarte putin timp, deci o să formăm perechi.
Dar dacă unul dintre noi e asasinul?
Cine rămâne cu asasinul ar putea fi ucis.
- Atunci descoperim ucigasul. - Dar unul din pereche va muri!
E război, Peacock! Victimele nu pot fi evitate.
Nu spargi ouăle, nu faci omletă, o stie orice bucătar.
Uite ce a pătit bucătăreasa!
- Tu vrei să risti? - Ce optiuni avem?
- Nici una. - Ai dreptate.
Bon, d'accord . Dar sus e întuneric. Vine cineva cu mine?
- Vin eu. - Nu, multumesc.
Propun să tragem partenerii la sorti.
Gata? Cele mai scurte împreună, următoarele la fel. De acord?
Cine le ia pe cele scurte se duce în beci si tot asa, în sus.
Suntem noi doi, scumpitel.
Beciul.
Stim ce e în birou si în bibliotecă.
- Străinul e în salon. - Să mergem în sala de biliard.
- Vrei să te duci înainte? - Categoric nu.
- Sunt sigur că nu e nimeni sus. - Atunci du-te tu.
Bine.
- Ei bine, întâi doamnele. - Nu, poti să intri tu primul.
- Insist. - Eu insist.
- ti-e frică de ceva mai rău ca moartea? - Doar moartea.
- Intri acolo? - Da.
- Bine. - Bine.
- Nu văd întrerupătoare. - Nici eu. Trebuie să fie.
- Să vin cu tine? - Nu!
Adică... Nu, multumesc.
- Întâi doamnele. - Nu, multumesc.
- Hai, voi fi în spatele tău. - Tocmai de-aia îmi fac griji.
Atunci mergem împreună.
Stai acolo!
Dacă e cineva acolo, păzea!
Te ascunzi? Vin!
- Ce cameră e asta? - Controlează-mă, nu stiu.
- Bine. - la-ti labele de pe mine.
- Nu e nimeni aici. - E după una din draperiile alea.
Tu vezi acolo. Eu mă duc în bucătărie.
Sunt cam speriat.
Sunt într-o casă mare si am fost încuiat în salon.
Da...
Ciudat e că sunt niste oameni aici la un fel de petrecere.
Iar unul dintre ei e fostul meu sef de la...
Pare un pasaj secret.
- Să vedem unde duce? - La naiba.
Mă duc primul. Am dus o viată bună.
- Doamne! - E în regulă.
O, Doamne!
Haideti! Suntem încuiati aici!
Ajutor!
Aici jos! Scoateti-ne de aici!
- De unde se aude? - Unde mergem?
- Unde sunt? - În salon.
Suntem aici!
- Usa e încuiată! - Stiu!
- Unde e cheia? - A dispărut!
- Nu-i nimic, descuie usa! - Nu pot descuia fără cheie!
- Dati-ne drumul! - Lăsati-ne să iesim!
Nu asa. Dati-vă deoparte.
Nu am de ales. Va trebui să sparg usa.
- Stiu, am ce trebuie! - Ajutor!
Vreti să vă tineti gura! Facem ce putem!
Trag în noi.
- Am fost împuscat! - Iesiti. Usa e descuiată!
- De ce tragi în noi? - Ca să vă scot de acolo.
Puteai să ne omori. Puteam să fiu ucis.
Nu mai suport alte sperieturi.
Priviti!
- Care dintre voi ati făcut-o? - L-am găsit împreună.
- Cum ati intrat? - E un pasaj secret.
E acelasi pistol? Dulapul era încuiat!
- Descuiat. - Descuiat!
Convingeti-vă singuri.
De unde ai stiut că poti lua pistolul?
N-am stiut. Cred că l-am deschis, dar era deja descuiat.
Ce să-ti spun.
Poate pleacă si gata.
- Mă duc să deschid. - De ce?
Eu n-am nimic de ascuns, n-am făcut-o eu! Cheia.
Multumesc.
Bună seara, domnule.
- Da? - Am găsit o masină abandonată afară.
- A venit soferul aici după ajutor? - Nu.
- Păi, de fapt, da. - Nu!
- Se pare că nu sunteti de acord. - Nu!
Da.
- Pot să intru să dau un telefon? - Desigur, domnule.
Puteti folosi telefonul din... Nu...
ÎI puteti folosi pe cel din bir... Nu...
Sunteti drăgut să asteptati în... bibliotecă?
Sigur.
Te-am mai văzut undeva?
Păreti cu totii foarte speriati.
A căzut candelabrul, era să ne omoare pe toti. Poftiti pe aici?
E un curent cumplit în casele astea vechi.
Vă rog, serviti o băutură, dacă poftiti.
- Nu coniac, în caz de ceva. - În caz de ce?
Si acum?
- Trebuia să spunem. - Acum spui si tu.
- Am spus atunci. - Gura!
Să facem curat aici.
Alo?
- Poate a răspuns politaiul. - Si cine să spun că sună?
Asteptati putin vă rog?
Deschideti usa! N-aveti dreptul să mă închideti.
Vă pot acuza de arestare neîntemeiată, privare de libertate,
obstructionarea unui ofiter aflat la datorie si de crimă.
Cum adică, "crimă"?
Am spus-o doar ca să deschideti. Ce se petrece aici?
De ce m-ati încuiat? De ce vă sună pe voi J Edgar Hoover?
- J Edgar Hoover? - Da. Directorul FBI!
- De ce e la telefonul tău? - E la al tuturor. De ce nu la al meu?
Scuzati-mă.
- Ce se petrece aici? - Avem o petrecere.
- Vă deranjează dacă mă uit în jur? - Te rog!
- ÎI poti conduce tu, dle Green. - Eu?
Da, îi poti arăta camera de seară, bucătăria, camera de dans...
Bine!
Bine. Dle ofiter, veniti cu mine.
O să vă arăt camera de seară sau bucătăria sau camera de dans...
Să arate convingător.
- Deci aici e camera de seară. - Nu vorbi!
Vino!
- Ce se întâmplă în camerele alea două? - Care camere?
- Camerele alea două? - Camerele alea două!
Da.
- Dle ofiter, eu n-as intra acolo. - De ce?
E mult prea socant.
Nu e socant deloc. Oamenii ăstia se distrează bine.
Doamne!
Îmi cer scuze.
- Ăsta e beat. Mort de beat. - Să mor de n-ai dreptate!
- Nu te duci acasă cu masina? - N-o va face, promit.
- ÎI duce cineva? - Îi chemăm o masină.
- Una lungă si neagră. - O limuzină.
- Dle ofiter! - Am văzut totul.
- Pot să explic totul. - Nu trebuie s-o faci.
- Nici o grijă, nu e nimic ilegal. - Sunteti sigur?
- Suntem în America. - Înteleg.
- E o tară liberă. - N-am stiut că e chiar asa de liberă.
- Acum pot să dau un telefon? - Desigur.
De ce îl încui acolo?
N-am terminat să căutăm prin casă!
- 15 minute până soseste politia. - A sosit deja!
- Gura! - Să continuăm.
Uite! Nu-mi vine să cred. Oare ăsta unde duce?
Hai să aflăm.
Să încercăm din nou camera de dans.
Nu mă atinge!
Alo?
Închide usa. Te-a recunoscut cineva?
Probabil că da. Si nu doar fata mea. Îmi cunosc fiecare milimetru de trup.
Si nu numai ei.
Tu erai!
Se petrece ceva ciudat aici, nu stiu ce.
Nu, nu sunt de serviciu. Dar am impresia că sunt în primejdie.
Stii casa aia mare, urâtă...
Alo?
Mă auzi?
Sunt telegrama dumneavoastră cântătoare!
Vin acum! Încerc să găsesc usa.
- Ajutor, vă rog! - Sosesc.
Ce-i asta? Altă usă?
Două crime.
- N-au fost împuscati. Am auzit o armă. - Si eu.
- Am auzit usa principală trântită. - Asasinul o fi fugit.
- Trei crime. - Sase în total.
Se îngroasă gluma.
Nu e pistolul. Yvette l-a scăpat pe jos aici.
- Prea bine. Stiu cine a făcut-o. - Stii?
Ba mai mult, o să vă spun cum s-a procedat.
Urmati-mă.
Să vă ajut să întelegeti, voi recapitula cu voi evenimentele unul câte unul.
La început, Yvette era aici singură, asteptând să vă ofere sampanie.
Eu eram pe hol.
Stiu, eram acolo. Apoi m-am repezit la bucătărie.
Bucătăreasa era aici, vie, ascutind cutitele.
Si atunci...
A sunat clopotelul...
Tu erai. ti-am cerut haina si te-am împiedicat să-ti spui numele adevărat
că vroiam să folositi pseudonime. M-am prezentat ca majordom
si am fugit pe hol în bibliotecă.
Apoi Yvette te-a întâmpinat si ti-a turnat un pahar.
A sunat clopotelul. Era dna White. l-am luat haina si am pus-o în cuier.
l-am făcut cunostintă dnei White cu colonelul Mustard
si mi-am dat seama că dna White si Yvette s-au privit lung.
A urmat un tunet asurzitor si un fulger.
- Pe scurt... - Prea târziu!
Ati sosit fiecare.
Apoi bucătăreasa a bătut gongul si ne-am dus să luăm cina.
Dna Peacock a stat aici, profesorul Plum aici,
dna White, dl Green, dra Scarlet, colonelul Mustard.
Scaunul ăsta era liber. În fine, am spus fiecare că am primit o scrisoare...
- lasă detaliile! - Chestia e, santaj.
- Asta a reiesit în birou. - Ai dreptate.
DI Green aici, dna Peacock aici, dra Scarlet, profesorul Plum, colonelul...
- Treci la subiect! - Acum ajung!
DI Boddy a luat pachetele de pe hol, v-ati deschis cadourile,
dl Boddy a stins lumina...
- O, Doamne. - Excelent!
- DI Boddy zăcea, la prima vedere mort. - Era mort!
Atunci de ce a fost lovit în cap cu un sfesnic?
- OK, am gresit! - Asa.
Dar de ce s-a prefăcut mort domnul Boddy?
A înteles că planul lui a fost dat peste cap.
Împuscătura trebuia să-l omoare pe el, nu pe mine.
Glontul l-a zgâriat. A scăpat de moarte prefăcându-se că e mort deja.
Cine a pus mâna pe pistol încerca să-l omoare!
Ce s-a întâmplat apoi? Dna Peacock a luat un pahar.
Tu ai zis, "Poate e otrăvit." Ea tipă.
O conducem pe canapea.
Domnul Green...
Ei, a trebuit s-o fac să nu mai tipe...
Din nou tipă cineva. Yvette! An fugit toti în sala de biliard.
- Dar unul din noi n-a fost acolo. Nu. - Nu?
Nu. Poate că unul dintre noi o omora pe bucătăreasă.
- Cine n-a fost aici cu noi? - Tu stii?
Da. Pe când noi stăteam aici, încercând s-o linistim pe Yvette,
unul dintre noi putea lua pumnalul,
fugi pe hol
si înjunghia bucătăreasa.
- L-am fi văzut alergând. - Nu dacă folosea pasajul ăsta secret.
Si asasinul a fugit prin pasaj în birou.
- Acolo dă? - Da, priviti.
- De unde ai stiut? - Casa asta e a unui amic.
- Tu ai putea fi asasinul. - E ridicol!
Dacă eu eram asasinul, de ce v-as spune cum am făcut-o?
- Cine mai stia de pasaj? - Eu si colonelul l-am descoperit.
- Poate ai stiut de la început. - De ce să te credem.
Ea era cu noi când Yvette tipa, vă amintiti?
De ce a fost ucisă bucătăreasa? N-a avut nimic de-a face cu dl Boddy.
Ba da! V-am adunat aici pentru că ati fost toti implicati în santajul lui.
N-a dedus nimeni că si ceilalti erau implicati?
- Cine? - Bucătăreasa si Yvette.
- Nu! - Asa obtinea el informatiile.
Înainte să santajeze pe cineva, trebuia să-i afle micul secret.
Bucătăreasa si Yvette erau complicii.
Înteleg. Deci, cine a stiut că bucătăreasa e implicată...
...a ucis-o? - Da.
Ca majordom al dlui Boddy stiu că bucătăreasa a lucrat pentru unul din voi.
- Pentru cine? - Ai recunoscut-o pe Yvette. Nu nega.
- Cum adică? Nu neg nimic. - Altă negare.
OK, o stiam pe Yvette. A avut o relatie cu sotul meu. Nu mi-a păsat.
- Si tu o stiai pe Yvette. - A lucrat la mine.
Si tu ai cunoscut-o. Ai fost unul din clientii drei Scarlet.
De-aia vroiai pozele alea. Tu si Yvette in flagrante delicto.
DI Boddy a amenintat că le trimite mamei mele. Ar fi răpus-o.
Uluitor, devreme ce tu ne-ai spus că a murit deja. Deci, avea motivul.
- Cu totii ati avut. - Unde si cum a fost ucis dl Boddy?
Nu întelegi? Ne-am întors din birou. DI Boddy era pe podea
prefăcându-se mort. Unul dintre noi stie că e viu.
Eu zic că v-am invitat si ne dăm seama că nu mai e decât cineva în casă.
Bucătăreasa!
Unde e?
Era moartă. Am întins-o pe jos, noi cu spatele la frigider.
- Unul dintre noi s-a dus prin pasaj... - Iarăsi?
...înapoi în birou.
Asasinul era în pasaj. DI Boddy fusese întins pe jos.
S-a ridicat...
Asasinul a iesit, a luat sfesnicul...
DI Boddy a venit după noi pe hol, asasinul s-a furisat pe la spate...
- Si l-a ucis! - Vrei să termini cu asta?
Nu.
Apoi l-a aruncat în toaletă.
Si a venit la noi în bucătărie. l-a luat o jumătate de minut.
- Deci cine n-a fost în bucătărie? - Acela e asasinul.
Am pus armele în dulap, l-am încuiat si am fugit la usă
să aruncăm cheia.
Soferul!
Mi-am băgat cheia în buzunar. Cineva putea s-o înlocuiască cu alta.
- Putea fi oricare dintre noi. - Exact.
la stai putin...
Colonelul Mustard are o slujbă ultra-secretă,
sotul dnei White a fost fizician nuclear si...
Legătura dintre ei este Yvette.
- Care e slujba ta, colonele? - Pot să-ti spun eu.
Lucrează la viitoarea bombă cu fuziune.
- De unde stii? - Păstrezi un secret? Si eu.
A fost un complot? Sau colonelul Mustard a actionat singur?
Vom afla. Să vedem celelalte crime.
- Ghinion cu soferul. - Nici un ghinion. Eu l-am invitat.
- Tu l-ai invitat? - E evident.
Fiecare a fost victima sau complicele dlui Boddy.
Toti cei care au murit i-au dat informatii despre unul din voi.
Eu i-am chemat aici să-l silesc să mărturisească.
Dar soferul? Ce informatii avea el?
- A fost soferul meu în război. - Ce stia despre tine?
Stia că am făcut comert la negru în timpul războiului.
Am furat componente esentiale de aviatie si le-am vândut la negru.
Asa am făcut bani. Nu înseamnă că sunt si asasin.
Multi piloti de-ai nostri au murit că nu le functionau statiile radio.
Politistul lucra si el pentru dl Boddy?
Politistul era din Washington, plătit de mine.
Eu l-am mituit ca să-mi pot vedea de treabă. DI Boddy a aflat.
- Doamne! - Ei, te rog!
Si cântăreata cu telegrama?
Mi-a fost pe vremuri pacientă. Am fost într-o relatie.
Asa mi-am pierdut dreptul de practică. DI Boddy a aflat si asta.
S-o ducem în birou cu ceilalti.
Deci acum stiti de ce au murit.
Cine l-a ucis pe dl Boddy a vrut să-i omoare si complicii.
De unde stia de ei asasinul?
Cântăreata m-a turnat pe mine la dl Boddy,
dar n-am stiut până acum nimic de voi.
Asasinul avea nevoie de arme si mi-a furat cheia din buzunar.
Apoi colonelul Mustard a propus să căutăm prin casă.
Asa e! A fost ideea lui.
Unul dintre noi s-a furisat si a fugit în birou.
Pe birou era un plic cu fotografii si scrisori,
dovezile privind informatorii dlui Boddy.
- Unde e plicul acum? - S-a dus.
Distrus. Poate în foc, singura posibilitate.
Aha...! Apoi asasinul s-a dus la dulap,
l-a descuiat, a luat cheia franceză...
Apoi am descoperit pasajul secret spre salon si am găsit soferul mort.
Asa e! Nu am putut intra, deci ne-am întors,
am luat pistolul si am deschis usa cu el, bang! Apoi a sunat cineva.
Oricine ar fi, trebuie să plece, altfel o să fie ucis.
Te-ai gândit vreodată la Împărătia Raiului?
- Poftim? - Împărătia Raiului e aproape.
- Pe bune. - Armaghedon e lângă noi.
- E deja aici! - Pleacă de aici!
- Sufletele voastre sunt în primejdie. - Vietile noastre sunt în primejdie!
A venit politistul, l-am dus în bibliotecă. Am uitat dulapul deschis, ne despărtim.
Si asasinul stinge lumina.
- O, Doamne! - Aprinde lumina!
- N-am vrut să vă speriati. - Cam târziu... urăsc asta!
Apoi, alte trei crime. Nu noi i-am ucis pe dl Boddy sau pe bucătăreasă.
- Si atunci cine?! - Singura persoană care nu era cu noi.
- Yvette. - Yvette!
Ea ne asculta. A auzit împuscătura si a crezut că el murise,
Când noi ne uitam la gaura glontului, ea s-a dus cu cutitul în bucătărie
si a înjunghiat bucătăreasa. Noi n-am auzit nimic că dna Peacock a tipat.
Yvette s-a întors, a tipat si noi am fugit la ea.
- Când l-a omorât pe dl Boddy? - Când am spus.
Noi am fugit la bucătăreasă. Yvette s-a dus să vadă dacă dl Boddy e mort.
El a iesit pe hol, ea l-a lovit în cap si l-a târât la toaletă.
- De ce? - Să provoace confuzie.
- A mers. - De ce a făcut-o?
Îndeplinea ordinele persoanei care avea s-o ucidă mai târziu?
- Cine? - Cine?
Cine?
A fost unul dintre clientii ei?
Sau a fost o sotie geloasă? Sau un doctor adulter?
- Nu, a fost patroana ei, dra Scarlet. - E o minciună.
Chiar? Te-ai folosit de ea asa cum ai făcut-o întotdeauna.
L-ai ucis pe sofer.
- De unde stiam de pasaj? - ti-a spus Yvette.
Când ne-am despărtit iar, tu ai întrerupt curentul.
Ai luat teava de plumb si funia, ai sugrumat-o pe Yvette,
ai fugit la bibliotecă, l-ai ucis pe politist, ai luat pistolul,
ai deschis usa, ai recunoscut-o pe cântăreată din poză si ai împuscat-o.
- N-ai nici o dovadă. - Pistolul lipseste.
Domnilor, goliti-vă buzunarele. Doamnelor, goliti-vă posetele.
Cine are pistolul e asasinul.
Minunat! Te felicit.
- Si eu! - Gura!
- Nu înteleg un lucru. - Un lucru.
De ce? Jumătate din Washington stie cu ce te ocupi.
Nu erai în pericol. Tot orasul ar fi fost implicat de tine.
Nu stiu că adevărata mea ocupatie sunt secretele.
Iar Yvette le-a aflat pentru mine.
Secretele comisiei de apărare a senatorului Peacock,
bomba cu fuziune a colonelului Mustard, contactele ONU ale profesorului Plum
si lucrările sotului tău, fizicianul nuclear.
Deci, o chestie politică. Esti o comunistă!
Nu, domnule Green. Comunismul e doar o marotă.
Ca toate prostituatele, sunt o capitalistă si o să vând secretele mele,
secretele voastre, cui dă mai mult.
- Si dacă nu cooperăm? - O veti face sau vă deconspir.
- Te putem deconspira si noi. 6 crime... - Nu ajută la reputatia de la ONU.
Esti băgat nu doar într-un adulter cu o pacientă, ci si în moartea ei.
- Si moartea altor cinci. - Nu cunosti ONU, s-ar putea să ajute.
- E inutil, nu am bani. - Nici eu.
Stiu. Dar mă puteti plăti în informatii guvernamentale, cu totii.
În afară de tine, Wadsworth.
Ca majordom, nu ai acces la secretele guvernului.
Deci mi-e teamă că ti-a venit clipa.
- Nu asa repede! Stiu niscai secrete. - De exemplu?
Gata cu joaca. În pistol nu mai sunt gloante.
- Nu mă fraieresti cu asta. - Nu e o fraiereală.
Unul lui Boddy, două în candelabru, două la usă si unul cântăretei.
- Nu face sase. - Unu plus două plus două plus unu.
Unul în candelabru. Unu plus două plus unu plus unu.
E unu plus unu plus două plus unu. Nu unu plus două plus unu plus unu.
Unu plus două plus... Gura!
Chestia e, a rămas un glonte si ghici cine-l încasează?
Eu sunt doar invitat!
Unde e seful?
Bine lucrat, Wadsworth.
Te-am avertizat. DI Hoover e un expert în Armaghedon.
Nu mă urî că am încercat să te împusc.
Scarlet, nu-mi pasă, pe bune. Pistolul ăsta n-are gloante.
Unu plus două... plus unu...
Plus două, plus unu... face...
ASA S-AR FI PUTUT ÎNTÂMPLA.
DAR DE ASTA CE ZICETI?
Pe întuneric, asasinul a fugit în birou,
a luat funia si teava, a fugit în sala de biliard,
a sugrumat-o pe Yvette...
A fugit în bibliotecă, a lovit politaiul. Clopotul, telegrama cântătoare.
Asasinul a luat pistolul, a fugit la usă, a recunoscut si împuscat fata.
- Apoi fuga înapoi în beci. - Beciul!
- Colonelul Mustard nu era în beci! - Nu... Dar tu erai acolo!
Si?
Tu lipseai când bucătăreasa si dl Boddy au murit.
Bucătăreasa a fost pe vremuri a ta. Îti amintesti greseala ta fatală?
Ne-ai spus la cină că serveam mâncarea ta favorită.
Creierii de maimută, desi apreciati în bucătăria chinezească,
nu se găsesc prea des la Washington.
Asta am mâncat?
- De ce să-i omor pe ceilalti? - Ca dl Boddy să nu le zică de tine.
N-a avut nimic de-a face cu fizicianul nuclear si bomba cu fuziune?
Nu, comunismul era o marotă. Dna Peacock a făcut totul.
- Nu e nici o dovadă. - Pistolul lipseste.
Domnilor, goliti-vă buzunarele. Doamnelor, goliti-vă posetele.
Cine are pistolul e asasinul.
Prea bine.
Ce propui să faci?
- Nimic. - Nimic.
Nimic. Nu aprob crimele, dar ai făcut un serviciu omenirii
scăpând-o de un santajist si informatorii lui.
- Politia ajunge imediat. - De ce? Nu i-a chemat nimeni.
- Adică...? - Exact!
Propun să băgăm cadavrele în beci, le încuiem,
plecăm discret pe rând, ca si cum nimic nu s-a întâmplat.
O idee minunată! Eu plec prima, dacă nu vă supărati.
Chiar te rog. De fapt, cred că îti datorăm cu totii multumiri.
Că e o damă faină Că e o damă faină
Nimeni nu poate zice nu
Că e o damă faină Că e o damă faină
Că e o damă...
- V-am spus că nu eu am fost! - Dacă află autoritătile?
- Se va ocupa FBI-ul. - Adică...
DI Hoover? Fireste, lucrez pentru el. Cum as sti totul despre voi?
- Nu înteleg un lucru. - Un singur lucru?
Cine o mituia pe dna Peacock?
O putere străină. Sotul ei lucrează cu contracte militare.
- O să se musamalizeze? - Da, ce-i de câstigat cu dezvăluirile?
FBI-ul face curat după o triplă crimă?
Da. De ce credeti că e condus de cineva cu nume de aspirator.
Dnă Peacock?
- De unde îmi stii numele? - Împărătia Raiului e aproape.
OK, luati-o.
la mâinile de pe mine. Sunt sotia senatorului!
Wadsworth, am prins-o.
Vedeti? La fel ca fortele speciale, totdeauna prindem bărbatul căutat.
Doamna Peacock era bărbat?
Vrea cineva un fruct sau un desert?
DAR IATĂ CUM S-A ÎNTÂMPLAT DE FAPT
- N-am vrut să se sperie nimeni. - Cam târziu pentru asta!
- Apoi, încă trei crime. - Cine a fost?
Să luăm fiecare crimă separat.
Dle profesor Plum, stiai că dl Boddy mai era în viată.
Până si psihiatrii stiu dacă pacientii sunt vii sau morti.
Ai tras pe întuneric, ai ratat si te-ai prefăcut că e mort.
L-ai putut ucide mai târziu, neobservat.
El lipsea din bucătărie când am găsit-o pe bucătăreasă.
El era cu noi când am găsit-o pe Yvette, deci cum a ucis-o pe bucătăreasă?
- N-am făcut-o. - Te astepti să te credem?
Mă astept să crezi tu. Tu ai ucis-o pe bucătăreasă.
Ea te turna la dl Boddy. Ai făcut o greseală.
Asezată aici, dna Peacock a zis că serveste preparatul ei favorit.
Iar creierii de maimută, desi apreciati în bucătăria chinezească,
nu se găsesc adesea la Washington.
Colonele, când l-am văzut pe soferul ăla la usă,
tu ai luat cheia din dulap si ai propus să ne despărtim.
Ai lăsat-o pe dra Scarlet, ai traversat holul,
ai deschis dulapul, ai luat cheia,
ai intrat în salon, l-ai ucis pe sofer cu o lovitură.
Asa!
- Incredibil! - Nu comparat cu ce a urmat.
Eu m-am dus sus cu tine, dră White.
Si, pe când eu eram în dormitorul mare,
tu ai fugit jos, ai întrerupt curentul,
ai luat funia si ai sugrumat-o pe Yvette.
Erai geloasă pe sotul tău si pe Yvette, de-aia l-ai ucis si pe el.
Da.
Da, eu am făcut-o. Eu am ucis-o pe Yvette.
Am urât-o atât...
că... flăcări...
flăcări într-o parte a fetei...
respirând, respiratie, respiratie grea...
Când eram în sala de biliard, dra Scarlet s-a dus în bibliotecă
si l-a lovit cu teava pe politistul pe care-l mituia.
- Adevărat sau fals? - Adevărat. Cine esti? Perry Mason?
- DI Green a ucis probabil cântăreata. - N-am fost eu!
- N-a mai rămas nimeni. - Nu eu am făcut-o.
Lipseste pistolul. Cine are pistolul a împuscat fata.
- Eu am împuscat-o. - Tu?!
Vroiam să te dau în vileag.
- Am ales s-o fac singur. - Te rog! Sunt doamne de fată.
Credeati că dl Boddy e mort? De ce? Nu l-ati cunoscut nici unul înainte.
Tu esti dl Boddy!
la stai asa!
- Eu pe cine am omorât? - Majordomul meu.
O, fir-ar să fie.
Mă pot lipsi de el, ca de voi toti.
Vă multumesc că m-ati scăpat de informatorii mei.
M-ati scutit de grija de a distruge dovezile.
N-are nimic de-a face cu sotul meu fizician nuclear
sau cu proiectul colonelului Mustard cu bomba cu fuziune?
Nu, comunismul era doar o marotă.
Vine politia. N-o să scapi nepedepsit.
De ce să vină politia? Nu i-a chemat nimeni.
- Adică... - Doamne! Sigur!
De ce să nu fugim? Punem cadavrele în beci,
plecăm discret si uităm că toate astea s-au întâmplat.
- Iar tu continui să ne santajezi. - Desigur, de ce nu?
Păi, îti spun eu de ce nu.
Tragi bine, Green.
Foarte bine.
- Esti politai? - Sunt detectiv.
- Detectiv? Genul tău e de poponari. - Foarte amuzant.
FBI. Telefonul acela de la J Edgar Hoover era pentru mine.
V-am spus că n-am făcut-o eu.
- În regulă. Cine a făcut-o? - EI.
- Domnul acela... - Nu!
Cu totii au făcut-o.
Dacă vrei să stii cine l-a ucis pe dl Boddy, eu am fost.
Pe hol, cu revolverul.
OK, sefule. la-i pe sus. Mă duc acasă să dorm cu sotia mea.